I tidligere episoder:
Jeg kom for å advare deg, far. Du må komme deg ut av byen.
Du dukker opp etter to år. Hvorfor skal jeg forlate hjemmet mitt?
Bare fordi en fremmed sier det?
- Hva er statusen til Aurora Cutlass? - Skipet har forlatt Egypt.
Du må sørge for at det legger til i New York.
Vi ryddet aldri Central Park. Vi vinner ikke før vi tar den.
- Det store redet. Har du en plan? - Mot i brøstet, bomber og granater.
Fyr her!
- Vis kontrollpunktene. - De lokket oss ut om natta.
Trekk dere tilbake fra parken, alle enheter! Det er slutt.
- De sterkeste vil overleve. - Hvor er sønnen min?!
Kona og barna dine kaller på deg.
VEST I UKRAINA - 1941
Skal du endelig røyke den, Fet? Du har spart den i en måned.
Heller jeg enn en tysker.
Det er et veldig godt poeng.
- Jeg vil aldri se hjemmet mitt igjen. - Vi inngår en pakt her og nå.
Vi kjemper for hverandre, for å overleve.
For hverandre. Uansett hva som skjer.
Skjebnen vil igjen snu seg til vår fordel.
Fet! Du må våkne, Fetrovsky! Du må våkne!
Vi utslettet et rede med tusenvis av gomlere.
Da vi kom opp igjen, strømmet det forsterkninger inn i Central Park.
Det var et blodbad, professor.
Man kan ikke overvinne en hær som kan gjendanne seg selv.
Derfor må vi være mer kreative.
- Og stappe dem i en kasse. - Ingen vanlig kasse.
- En kasse foret med sølv og bly. - Sølv vil lamme mesteren.
Bly stopper alle signalene fra mesteren til hæren hans.
Jeg kan ikke motsi deg. Etter det som hendte i går kveld...
er jeg ikke sikker på om byen vil overleve.
Tiltro, mr. Fet. Hold deg nær den.
- Du har vært opptatt, doktor. - Du skulle bare visst.
Strigoi-hjernestamme. Vi tror dette er kommunikasjonssenteret deres.
- "Vi"? - Dere har ikke møtt hverandre.
- Dutch Velders... - Jeg vet hva du er. Hvem du er.
Hva håper du å oppnå med å dissekere vesenene?
Kommunikasjonsevnen er en av de sterkeste fordelene deres.
Dette er en prøve av strigoienes kommunikasjon.
Omfanget er forholdsvis forutsigbart. Fram til her.
Det ser ut som et krigsrop.
Et direkte signal fra mesteren.
Lumen henviser til "Mesterens tause stemme". Interessant.
Hvis vi kan isolere det, kan vi bruke denne teknikken til å spore ham.
Vi trenger et referansepunkt.
- Flyplassen. - Den svarte boksen.
Fra Regis rute 753. Den kan ha tatt opp "stemmen hans", -
- eller hva han nå brukte for å slå ut 210 sjeler om bord.
Flyplassen er langt utenfor den sikre sonen. Vi vet ikke hva som venter.
Skal vi dra?
Hvem er denne fyren vi skal til?
En annen pantelåner. Han har spesialisert seg på sølv.
- Vi byr ofte mot hverandre. - Tror du at han lever?
Jeg bryr meg ikke om det. Jeg er ute etter sølvet.
Hvor skal du? Dette er feil vei!
Jeg må sjekke noe når vi er i denne delen av byen.
- Far og mor har en leilighet her. - Lever de ennå?
Det skal jeg finne ut.
Har du hatt kontakt med dem?
Fanken også. Jeg sa til ham at han måtte forlate byen.
Mrs. Kryvonis. Naboen. Jeg har uansett aldri likt henne.
Mamma.
Din feiging.
De var smittet.
Dette ble gjort av barmhjertighet.
Mr. Palmer. Blodtrykket ditt er... Kan vi få tak i fastlegen din?
Jeg er mellom fastleger for tiden. Eller heller hinsides fastleger.
Greit.
- Mr. Duncan. - Ja, sir. Unnskyld at jeg forstyrrer.
Aurora Cutlass har lagt til, sir.
- Aurora Cutlass? - Skipet fra Egypt.
- Hun ankom i natt. - Har du papirene? Lastelisten?
Jeg har det her, sir.
Jeg valgte riktig mann som ny sikkerhetssjef.
Hva står det her, under "last"?
- "Traktorer." "Reservedeler." - Traktorer?
- Underskriften... - Den er din, sir.
Jeg har ikke underskrevet dette.
- Det ser ut som skriften din. - Den er forfalsket.
Før meg til bilen min, mr. Duncan.
Du kan ikke dra noe sted i din tilstand.
Jobben din er ikke å fortelle meg hva jeg ikke kan gjøre.
Du skal hjelpe meg med å gjøre det jeg må gjøre.
Hjelp meg nå til bilen min.
Vi skal til det skipet.
Forstår du at du forlater den sikre sonen?
- Queens er ingenmannsland. - Det er jo dagslys.
Fyren i baksetet ser ikke helt god ut.
Det er han heller ikke. Men han er med meg.
Vær på vakt, sir. Ikke stopp for noe eller noen. Lykke til.
Butikken er helt tømt! Det er ikke noe av verdi igjen.
Det var ikke noe av verdi som noen gang ble vist fram her.
Noen har allerede prøvd å åpne det. Men uten å lykkes.
Dessverre døde nok kombinasjonen med McTamney.
Det fins andre metoder.
Dynamitt igjen, mr. Fet?
Syns du at jeg ser ut som en skapsprenger?
Hva kom mellom deg og faren din?
Det må være den første gangen du stiller meg et personlig spørsmål.
- Jeg har aldri hatt grunn til det. - Det er enkelt.
Pappa var en sta jævel. Vi kom aldri overens.
Jeg levde ikke opp til de store forventningene hans, -
- og det fortalte han meg ved enhver anledning.
En dag kranglet vi i telefonen, og... jeg la på.
Det er... seks år siden.
Kom igjen!
Til slutt brøt jeg stillheten.
Jeg besøkte ham for noen uker siden og sa at han måtte flykte fra byen.
Man skulle tro at han ville hørt på det jeg sa, -
-men det gjorde han ikke.
Intelligente personer er de siste som kan godta at strigoiene fins, -
- og de er derfor de siste som flykter.
Men han sparte deg for redslene ved å måtte befri ham.
Han valgte en soldats løsning.
Ja. Dette er akkurat det vi trenger.
- Fanken også! - Jeg var i Sør-Sudan en gang.
Som om Sykdom og Krig konkurrerte om hvem som skapte størst lidelser.
- Jeg ventet ikke å se det her. - Høflighet er en illusjon.
Barbari er menneskehetens standardtilstand.
- La meg være! - Vær så snill, la oss være!
Ta det dere vil ha! La oss være!
- Stopp. Vi må hjelpe dem! - Ikke følg etter...
- Stå stille, merr! - Slipp dem!
- Mamma, pappa! Slipp dem! - Rygg unna!
- Jeg skyter henne! - Det trenger ikke gå sånn.
Med "sånn" mener du at du dør, mens vi tar dama di?
Vi er fem mot to. Dere burde...
Kjør!
Skynd dere!
Nei, vent! Vi er ikke... farlige.
Ventet du takknemlighet? Bli i bilen fra nå av.
RED HOOKS SKIPSTERMINAL
La meg hjelpe deg, sir.
Flytt deg. Jeg er Eldritch Palmer.
- Jeg eier dette skipet. - Det kan jeg dessverre ikke, sir.
- Og du er ...? - Cyrus Minow.
Du forstår kanskje ikke forholdet mellom arbeidsgiver og arbeider.
Du har sparken.
Ingen fikk gå om bord, sa kapteinen. Hans ord er lov.
- Da vil jeg snakke med kapteinen. - Han er ikke her.
Mr. Duncan?
Jeg er ikke forberedt på å ta skipet med makt.
Jeg må adlyde ordrene mine, uansett om jeg blir sparket.
Ingen får gå om bord, selv ikke du. Jeg er lei for det, sir.
Som skipets eier forbyr jeg deg å slippe om bord noen eller noe.
Er det oppfattet? Ja vel. Få meg vekk herfra.
JFK-FLYPLASSEN - TERMINAL 4
- Det er som en spøkelsesby. - Det var her alt begynte.
- Var du her i begynnelsen? - Nora, Jim... Alle er døde nå.
Velkommen til Kennedy internasjonale flyplass.
La aldri bagasjen stå ubevoktet.
- Går det bra? - Jeg kunne stoppet det her.
- Hvis bare... - Hvis bare hva da?
Hvis bare jeg hadde hørt på Setrakian.
- Begynn å høre på ham nå. - Han vil ikke ha kontakt med meg.
Iblant må man ta det første skrittet.
Trodde du ikke at jeg skulle finne ut om besøket på Aurora Cutlass?
Tvert imot, Eichhorst. Det forbauser meg at du somlet med å komme hit.
Jeg har jo sagt krystallklart fra om at skipets last ikke angår deg.
"Traktordeler". Du forfalsket underskriften min.
Du forteller meg hva som angår og ikke angår meg.
Jeg banet veien for alt dette. Alt! Også det skipet.
Ikke overvurder rollen din, Eldritch.
- Du er bare mesterens tjener. - Det er jeg slett ikke.
Jeg er ikke som deg. Utsendingen hans. Hans ansatte.
Jeg er Eldritch Palmer.
Jeg adlyder ingen. Og absolutt ikke deg.
Tro hva du vil. Lasten er her, så nå er din rolle i dette avklart.
Takk.
Mesteren har ikke til hensikt å holde løftet om evig liv.
Men likevel sitter jeg fremdeles her.
Hvordan kan det ha seg?
Jeg stiller meg selv det spørsmålet hver gang jeg ser deg.
Det forvirrer deg at jeg fremdeles er usårbar.
Mesteren har kanskje glemt deg.
Det stemmer ikke. Mesteren husker alt.
Så han har altså fremdeles en plan for meg.
Er det noe galt med hånden din, Eichhorst?
Adjø, Eldritch. Nyt den fantastiske utsikten din-
- til byen New Yorks fall... og verdens.
Mr. Duncan. Ta så mange menn du trenger. Vi skal overta skipet.
Herregud. Greit.
Der.
Brukket nakke, sir. Vet du hvem som drepte dem?
Søk igjennom lasterommet.
- Det er tomt. Det som var her... - er borte.
ØST I POLEN - 1941
Jobb på, Alexie. De må ikke se deg slutte.
Hendene mine. Jeg kan ikke fortsette.
Her. Ikke mist håpet.
Tenk på hjemmet ditt. Dra hjem i tankene.
Achtung, fanger!
Riket trenger arbeidskraft.
Jeg vil ha frivillige til en ny arbeidsgruppe.
En hjelpetropp som tjener Føreren og jobber for Det tredje rikets ære.
Det er spesialarbeid, så derfor får dere bedre mat, -
-varmere klær og bedre boforhold.
Her!
Er du sikker på at du kan gjøre pliktene dine?
Ja, det kommer vi til å gjøre.
Sørg for at vennen din kan gjøre jobben sin, ellers får du betale.
Ja, sir.
Det er en stor ære å tjene riket.
Respekt, hardt arbeid og disiplin er en belønning i seg selv.
Dere meldte dere fordi dere vil være til nytte.
Dere vil bidra til rikets ære.
Disse fangene har ikke saken vår bruk for lenger.
Svake må lukes bort hvis framskritt og produksjon skal blomstre.
Så, Boiko...
skyt ham i hodet.
Gå tilbake.
Fetrovsky.
Skyt ham i hodet.
Skyt ham. Gjør det!
Jeg beklager. Jeg...
Hvis ikke du skyter, så gjør jeg det.
Vi passer dessverre ikke for dette spesialoppdraget likevel.
Som du vil.
Fortsett. Skyt alle sammen, også de to.
Vent!
Du valgte klokt, men langsomt.
Hiv ham nedi gropen til resten. Fortsett!
Det er noe jeg ikke har fortalt deg.
Faren min var ikke den første i familien som begikk selvmord.
Faren hans, bestefaren min, skjøt seg også.
Han orket ikke å leve med noe han hadde gjort.
Ukrainsk soldat, utkommandert av russerne.
Nazistene tok ham til fange og tvang ham til å jobbe for dem.
Eller så valgte han det. Det vet egentlig ingen.
Uansett hvordan det skjedde, så var farfar holocaust-medløper.
Han drepte jøder i konsentrasjonsleirene.
Det var en skam for familien. Pappa snakket aldri om det.
Jeg hørte det fra mamma.
Han forkortet navnet vårt fra Fetrovsky til Fet.
Han ble akademiker, åndsarbeider, for å skille seg fra farens mørke.
Derfor avskydde han at jeg ble skadedyrutrydder.
At jeg lever av å drepe.
Han fryktet det mørket i seg selv...
og i meg.
Krigen førte til mange grusomheter, mr. Fet.
Det lokket fram det verste av menneskelig atferd.
Han hadde et valg.
Noen søker ikke den rette veien, men den tryggeste veien.
Noen tror bare på å overleve, uansett hva det koster.
Faren din tok en riktig beslutning. Den vanskelige beslutningen.
Det forandrer ikke hva faren hans gjorde, men viser at han lærte noe.
Nå må du gjøre for faren din det han ikke kunne gjøre for sin.
Du må tilgi ham.
Hva slags nytte gjør tilgivelsen min nå?
Det fins et ordtak: "Å tilgi er å befri en fange"-
- "og oppdage at den fangen var deg selv."
Er det her?
Smitten slo til så raskt. Jeg håper at den fortsatt er her.
Den ligner en generator. Så stor som en brødboks.
Og den er ikke svart, men oransje.
- Vi dro ikke hit helt forgjeves. - Takk.
Drikker du, Quinlan? Ikke det? Da blir det mer til oss.
Hei.
Skal du ikke trykke på noen knapper?
En fyr som gjemmer vodka på jobben burde... Ja.
Her er den.
- Hvordan får du den til å fungere? - Det blir morsomt å finne ut av det.
Har vi funnet den? Bra.
Jeg stoler ikke på gamlingen. Hva tror du han vil?
Vet du hvilken skikkelse mesteren har tatt?
- Ikke ennå. - Og likevel tigger du om det hvite.
- Ynkelig. - Jeg tigger ikke.
Men jeg har funnet ut noe annet. Noe betydningsfullt.
Noe som kan være avgjørende.
Du bløffer. Ingenting spiller noen rolle uten mesterens identitet.
Et skip som eies av Stoneheart, -
- kom hit til New York fra Egypt med en veldig viktig last.
- Hva slags last? - Det er det jeg ikke vet.
Innholdet ble holdt hemmelig.
Men det må være umåtelig viktig for Mesteren.
- Vi drar og finner ut hva det er. - For sent. Jeg har prøvd.
Jeg fikk ikke tilgang til mitt eget skip.
Så jeg kom tilbake med bevæpnede vakter.
Alle var døde. Alle besetningsmennene om bord.
Og lasterommet... var tomt.
Du må da ha noen anelse om hva det var.
Jeg har ikke krefter til å finne ut mer.
La meg gjette.
Oppskriften på det hvite gjør at du får tilbake styrken din.
Jeg vet at vi ikke stoler på hverandre, Abraham.
Men la oss glemme det.
Vi har det samme målet. Hjelp meg med å hjelpe deg!
Gi meg det hvite.
Dette er en enkeltdose. Vil du ha oppskriften? Det er langt igjen.
Avtale.
Én dråpe i hvert øye. Men ikke her.
Ta det et sted der du kan hvile etterpå.
Serumets innledende virkning er... traumatisk.
Dette kommer du ikke til å angre på.
Hva fanken tror du det er om bord på den der båten?
Mesteren er én av de sju gamle.
3 på denne siden av Atlanteren gikk mot ham. 3 fra den gamle verden.
- Hva betyr det? - Han kan ha en avtale med dem.
Kanskje de skal fullføre jobben i Den nye verden.
Jeg har fått en ny medisin, Carla.
Man kan si at den er eksperimentell.
Jeg må sjekke den. Hva om den reagerer på de andre?
Du forstår ikke hva jeg sier. Med den trenger jeg ikke andre medisiner.
Jeg kan ikke la deg ta noe ukjent.
Du skal ikke bare la meg ta den. Du skal gi meg den.
Én dråpe i hvert øye. Vær veldig forsiktig.
- Jeg kan ikke... - Gjør det.
Han lurte meg. Den gamle tosken lurte meg.
Mr. Palmer? Mr. Palmer.
Nei, nei!
Jeg slutter!
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.nordicbits.org
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com